КАТАСТРОФА ЯК ЕКЗИСТЕНЦІЙНО-СОЦІАЛЬНИЙ ВИМІР ІСТОРИЧНОГО БУТТЯ
DOI:
https://doi.org/10.32782/hst-2024-18-95-02Ключові слова:
катастрофічний вигляд буття, надзвичайні ситуації, військові конфлікти, душевні травми, стрес, страх, руйнування, загибельАнотація
Потрясіння, що стали результатом двох світових воєн і безлічі екологічних катастроф, виявилися не найкатастрофічнішими для свідомості сучасної людини. Катастрофічне розглядається як дисгармонія, роз’єднаність зі світом, у якому міста, урбанізоване середовище постають як один із символів сучасної катастрофічної самотності та відчуження. Перші десятиліття XXI століття доповнили катастрофічний ряд усілякими танатологічними перверсіями, які примхливо поєднують повноту відчуття життя з феноменами садизму, мазохізму, сексуальними революціями, тероризмом і моральною неосудністю. Безнадійно катастрофічним постає щільність особистих, соціальних, національних нещасть, що перетворюють катастрофу не на поворотну подію, яка має «негативні наслідки», а на поточну повсякденність, сповнену очікуванням негативного й руйнівного, що породжує, з одного боку, страх, стрес і тугу, а з другого – ненависть, агресію і бажання помсти. Обґрунтовано, що індивідуальні конфлікти, з огляду на свою масовість, створюють величезний і складно класифікований конгломерат соціально-психологічної напруженості, на тлі якої в багатьох людей формуються психологічні та клінічні варіанти соціально-стресового синдрому. Причини цього можуть бути пояснені повсякденною культурою соціального простору, яка формує в людини стандартизовані ідеали, що призводить до втрати індивідуальних ідеалів і цінностей. Показано, що внаслідок катастрофи створюється своєрідна трагічна, моральна атмосфера, яка являє собою складну систему пов’язаних між собою принципів, норм, цінностей і стереотипів поведінки, що відрізняються від моральних стандартів повсякденного життя. Зазначається, що зниження рівня моральної нормативності є результатом амбівалентності моралі, пов’язаної як зі зміною функціонального і психічного стану людини в стресових умовах, так і з необхідністю дотримуватися цінностей і норм, що склалися в обстановці катастрофи.
Посилання
Beilin, M.V. (2022). Ecological consciousness in the context of multi-confessional worldview pluralism. In: Religion in late modern society : (a thematic collection of papers of international significance). Todorović, D., Matić, Z., Blagojević, M. (eds). Niš: Yugoslav Association for the Scientific Study of Religion (YSSSR); Požarevac: Committee of education and culture of the Diocese of Požarevac and Braničevo, 91–108.
Brown, J.Т. (1986). Grief response in trauma patients and their families. Psychiatric aspects of trauma, 16, 93–114.
Gazniuk, L.M. (2008). Philosophical studies of existential-somatic being: monograph (in Ukrainian). Kyiv: PARAPAN, 368.
Gunn, S.W.A. (1988). The Coordination of governments and the relief agencies. In: Medicine for Disasters. Baskett, P., Weller, R. (eds). London: Wright-Butterworth, 145–151.
Gunn, S.W.A. (1988). Earthquakes. In: Medicine for Disasters. Baskett, P., Weller, R. (eds). London: Wright-Butterworth, 285–289.
Hafner, B. (1986). Die Wehrmedizin-Schrittmacher der Katastrop-henmedizin. Wehrmed. Wehrpharm. 10 (2), 81–89.
Knoepfel, H.-K. (1980). Psychische Reaktionen in Katastrophen. In: R Lanz, R., Rossetti, M. (Hrsg.): Katastrophenmedizin, Enke-Verlag, Stuttgart, 204–214.
McDaniel, E.G. (1988). Psychological response to disasters In: Medicine for Disasters. Baskett, P., Weller, R. (eds).nbLondon: Wright-Butterworth, 231–245.
Moore, G.R., Dembert, M.L. (1987). The military as a provider of public health services after a disaster. Military Medicine, 152 (6), 303–307.
Peper, E. (1991). Angstbewältigung ein Beitrag zur stress und Panik Prophylaxe. Wehrmedizinische Monatsschrift, 35 (10), 441–444.
Saleun, C. (1986). Les mission humanitaires du servise de sante des armees. Médecine, Armée, 4 (8), 631–638.
##submission.downloads##
Опубліковано
Номер
Розділ
Ліцензія
![Creative Commons License](http://i.creativecommons.org/l/by/4.0/88x31.png)
Ця робота ліцензується відповідно до Creative Commons Attribution 4.0 International License.
Подаючи текст статті до редакції, автор погоджується з тим, що авторські права на статтю переходять до видавця, при умові, якщо стаття приймається до публікації. Авторські права включають ексклюзивні права на копіювання, розповсюдження і переклад статті.
Автор зобов’язаний:
- нести відповідальність за достовірність представленої інформації та оригінальність поданих матеріалів своєї роботи до друку;
- зберігати за собою всі авторські права і одночасно надавати збірнику наукових праць право першої публікації, що дозволяє розповсюджувати даний матеріал з підтвердженням авторства і первинності публікації у даному збірнику;
- відмова в публікації не обов’язково супроводжується роз’ясненням причини і не може вважатися негативним висновком відносно наукової і практичної цінності роботи.
Автори зберігають за собою авторські права на роботу і представляють збірнику наукових праць право першої публікації роботи, що дозволяє іншим розповсюджувати дану роботу з обов’язковим збереженням посилань на авторів оригінальної праці і оригінальну публікацію у даному збірнику.
Автори зберігають за собою право заключати окремі контрактні домовленості, що стосуються не-ексклюзивного розповсюдження версії роботи в опублікованому вигляді (наприклад, розміщення її в книгосховищі академії, публікацію в монографії), з посиланням на оригінальну публікацію в збірнику наукових праць.
Автори мають право розміщати їх роботу в мережі Інтернет (наприклад, в книгосховищі академії чи на персональному сайті) до і під часу розгляду її в даному збірнику наукових праць, так як це може привести до продуктивного обговорення її даним збірником і великої кількості посилань на дану роботу