ГЕНДЕРНІ ПРАКТИКИ МІЖНАРОДНОГО ДОСВІДУ
DOI:
https://doi.org/10.32782/hst-2024-18-95-01Ключові слова:
гендерні практики, міжнародний досвід, гендерні ролі, рівноправ’я, гендерна рівність, гендерне насильство, освіта та працевлаштування, гендерна диверсифікація, гендерні політики, стереотипи, соціо-культурні структури, глобалізація та культурний обмін, гендерні ініціативи, соціально-економічний розвиток, гендерна нерівністьАнотація
Гендерні практики, як ключовий елемент сучасного соціально-економічного розвитку, викликають глибокі філософські роздуми щодо сутності людської ідентичності та соціальної справедливості. Їх актуальність у міжнародному контексті свідчить про необхідність переосмислення традиційних гендерних ролей і стереотипів у рамках філософії суспільства. Ця стаття пропонує аналіз гендерних практик через призму філософських концепцій, використовуючи методи аналізу, порівняння, синтезу та прогнозування. Результати дослідження допомагають розкрити філософське значення гендерних практик у контексті сучасного світу та визначити їхній вплив на індивідуальну та колективну свідомість. Використання філософських підходів дозволяє не лише зрозуміти сутність гендерних відносин, а й спрямовує нас на шляхи побудови справедливого та гуманного суспільства, де кожна особа має можливість реалізувати себе незалежно від статевих стереотипів. Поступово, створення гендерних практик перетворюється на активну участь у міжнародних практиках, що відображають глобальні зусилля у забезпеченні рівних можливостей та прав для всіх гендерних груп. Міжнародні практики в гендерній сфері включають угоди, конвенції та програми, спрямовані на забезпечення рівних можливостей та прав для всіх гендерних груп у різних країнах світу. Ці практики сприяють обміну досвідом та впровадженню передових стратегій для підвищення гендерної рівності. На сьогоднішній день, процес європейської інтеграції став визначним пріоритетом як для внутрішньої, так і для зовнішньої політики України, привертаючи увагу до європейських цінностей як основного керівного принципу в розвитку держави. Проте, не всі аспекти євроінтеграції в Україні обмежуються лише політичними, правовими, галузевими і економічними складовими, що визначені в Угоді про асоціацію між Україною та ЄС. Завдяки багатогранному досвіду Європейського Союзу, зокрема у сфері гендерної рівності, в Україні можна взяти на озброєння цінні практики, що сприятимуть подальшому розвитку країни. Порівняно з глобальними тенденціями, українські гендерні практики відображають особливості соціокультурного контексту та історичних перетворень країни. Україна зазнає активних змін у гендерній сфері, зокрема, стежить за міжнародними стандартами щодо рівних можливостей та прав жінок і чоловіків, проте існують виклики щодо їхньої реалізації через традиційні уявлення та соціокультурні бар’єри. Українські гендерні практики є важливим інструментом для підвищення рівноправ’я, гендерної рівності та розвитку суспільства, сприяючи утвердженню принципів демократії та прав людини на національному рівні. Для України гендерні практики є важливим інструментом для забезпечення рівноправ’я, гендерної рівності та розвитку суспільства, сприяючи утвердженню принципів демократії та прав людини. Ефективне впровадження та регулювання гендерних практик у суспільстві передбачає встановлення цінності гендерної рівності, запобігання статевій дискримінації, забезпечення рівної участі жінок і чоловіків у важливих суспільних процесах, зокрема на ринку праці та у політиці, а також надання однакових можливостей для поєднання професійних та сімейних обов’язків.
Посилання
Марценюк Т.О. Гендерна соціологія Майдану: роль жінок у протестах. Постсоціалістичні суспільства: різноманіття соціальних змін : матеріали VII Міжнародних соціологічних читань пам’яті Н.В. Паніної та Т.І. Заславської / за наук. ред. Є.І. Головахи та О.Г. Стегнія. Київ : Інститут соціології НАН України, 2014.
Ґендерні дослідження : прикладні аспекти : монографія / В.П. Кравець, Т.В. Говорун, О.М. Кікінежді та ін. ; за наук. ред. В.П. Кравця. Тернопіль : Навчальна книга – Богдан, 2013. 448 с.
Основи теорії гендеру: юридичні, політологічні, філософські, педагогічні, лінгвістичні та культурологічні засади: монографія / кол. авт. ; ред. Л.Р. Наливайко, І.О. Грицай. Київ : Хай-Тек Прес, 2018. 348 с.
Фуко Мішель. Історія сексуальності / переклад з франц. О.Р. Левчук. Київ : Видавництво «Основи», 2018. 320 с.
Інтерсекційність: ключові текстові письма / упорядник Кімберлі Креншоу; переклад з англійської Юлії Войчишини; післямова Ірина Щербан. Київ : Видавництво «Соломія», 2020. 416 с.
Проєкт Донбаські студії. Фонд Ізоляція. Платформа культурних ініціатив / Представництво Фонду імені Генріха Болля. Київ, 2015. 228 с.
Ванг Х. Глобалізація та зміна гендерних ролей: випадок Азії, 2020. 105 с.
Джонс Р. К. Гендерні політики в скандинавських країнах, 2020. 41 с.
Гендерна політика Скандинавських країн: суб’єкти гендерних перетворень. Сучасна українська політика. Політики і політологи про неї / О.Б. Ярош. Київ, 2009. Вип. 17. С. 312–319. URL: http://dspace.nbuv.gov.ua/handle/123456789/26644
Ярошенко Л. Країни розвиненого фемінізму: як їм це вдалось і що вони радять Україні, 2021. URL: https://uwf.org.ua/krayiny-rozvynenogo-feminizmu-yak-yim-cze-vdalos-i-shho-vony-radyat-ukrayini/Парк Н. Інноваційні підходи до гендерної рівності: уроки європейських країн. 2018. 138 с.
Впровадження комплексного ґендерного підходу в роботу органів державної виконавчоївлади на регіональному рівні : методичні рекомендації / авт.-упоряд.: Євченко С.В., Остапчук О.Л. Житомир : Видавник : ФОП Оржехівський А.О. СВ В00 № 762079А.О., 2018. 56 с.
Тейлор А. Б. Вплив гендеру на стале розвиток. 2021. 436 с.
Рада Європи. Стратегія гендерної рівності на 2018–2023 рік. URL: https://rm.coe.int/prems-041318-gbrgender-equality-strategy-2023-ukr-new2/16808b35a4
##submission.downloads##
Опубліковано
Номер
Розділ
Ліцензія
![Creative Commons License](http://i.creativecommons.org/l/by/4.0/88x31.png)
Ця робота ліцензується відповідно до Creative Commons Attribution 4.0 International License.
Подаючи текст статті до редакції, автор погоджується з тим, що авторські права на статтю переходять до видавця, при умові, якщо стаття приймається до публікації. Авторські права включають ексклюзивні права на копіювання, розповсюдження і переклад статті.
Автор зобов’язаний:
- нести відповідальність за достовірність представленої інформації та оригінальність поданих матеріалів своєї роботи до друку;
- зберігати за собою всі авторські права і одночасно надавати збірнику наукових праць право першої публікації, що дозволяє розповсюджувати даний матеріал з підтвердженням авторства і первинності публікації у даному збірнику;
- відмова в публікації не обов’язково супроводжується роз’ясненням причини і не може вважатися негативним висновком відносно наукової і практичної цінності роботи.
Автори зберігають за собою авторські права на роботу і представляють збірнику наукових праць право першої публікації роботи, що дозволяє іншим розповсюджувати дану роботу з обов’язковим збереженням посилань на авторів оригінальної праці і оригінальну публікацію у даному збірнику.
Автори зберігають за собою право заключати окремі контрактні домовленості, що стосуються не-ексклюзивного розповсюдження версії роботи в опублікованому вигляді (наприклад, розміщення її в книгосховищі академії, публікацію в монографії), з посиланням на оригінальну публікацію в збірнику наукових праць.
Автори мають право розміщати їх роботу в мережі Інтернет (наприклад, в книгосховищі академії чи на персональному сайті) до і під часу розгляду її в даному збірнику наукових праць, так як це може привести до продуктивного обговорення її даним збірником і великої кількості посилань на дану роботу