ТЕМПОРАЛЬНА ОРІЄНТАЦІЯ РОСІЇ ЯК ОДНА ІЗ ПРИЧИН ВЕДЕННЯ ВІЙНИ В УКРАЇНІ
DOI:
https://doi.org/10.26661/hst-2022-13-90-03Ключові слова:
темпоральність, час, війна, мир, минуле, теперішнє, майбутнє, екзистенція, РосіяАнотація
Стаття присвячена проблемі темпоральних виборів Росії як держави і як нації, сформованих протягом століть в ході історичних подій, політичних рішень та історико-філософської рефлексії. Наголошується, що темпоральність, тобто тлумачення плину часу від модусу минулого через теперішнє до модусу майбутнього, виступає екзистенційним тлом, на якому розгортаються конкретні соціальні, політичні, економічні, культурні практики, і вони в цілому, зазнаючи кумулятивного ефекту, формують цілісний тип життя держави/нації і її моделей взаємодії з іншими, подібними або протилежними їй. Від того, як розуміється плин часу і процеси, які можуть в ньому відбуватися, залежить, які з вишеокреслених практик отримають своє втілення в реальність, а які так і залишаться нереалізованим потенціалом; однак більш за те – на рівні високої абстракції стає зрозумілим, що тлумачення плину часу напряму впливає на колективну екзистенцію великих соціальних утворень. Мета нашого дослідження полягає у тому, щоб визначити, якою є темпоральна парадигма російської нації в ході її історичного онтогенезу, і чому запровадження цієї темпоральної парадигми є ворожим,антагоністичним для українського менталітету, сформованого у західних традиціях. Ми ставимо також і другу мету нашого дослідження – з’ясувати, який екзистенційний стан може бути сформованим і відповідно артикульованим у тому типі темпоральності, який є притаманним російській державі/ нації сьогодні. Об’єктом дослідження виступає конструювання колективного соціального часу в різноманітних світоглядних парадигмах, предметом дослідження – конструювання колективного соціального часу в Росії з точки зору історико-філософської рефлексії. Дослідження виходить з релятивістського розуміння темпоральності, згідно якої, зокрема, плин часу залежить від суб’єкта, який безпосередньо його переживає (Августин Блаженний, А. Бергсон, М. Гайдеггер); ця філософська точка зору на темпоральність підкріплюється дослідженнями українських математиків Г. О. Кравцова, Гречка С. М., Нікітченка В. В., Примушка А. М., які вводять поняття кванту часу, що залежить від типу свідомості, яка сприймає час безпосередньо. Далі на основі методу екстраполяції цей висновок перекладається на колективну свідомість російської нації. Зокрема, досліджується, в ході яких історичних процесів, політичних рішень та результатів історико-філософської рефлексії виробився такий тип колективної свідомості, який став сприйнятливий до конкретного типу темпоральності, антагоністичного західному світу з його набором цінностей та історико-культурних орієнтирів. Результати дослідження показали, що темпоральність Росії як держави і як нації ми можемо характеризувати як «консервацію часу», «застій» його плину, попри удавану динаміку, пов’язану з ходом військових дій. Цей застій зумовлюється браком внутрішньої творчої інтенції та специфічним ставленням до деякого Іншого, інакшого (а це ставлення в тому числі і сприяє запуску внутрішнього «годинника»). Наголошується на тому, що це ставлення, яке можна описати відкритою або латентною ворожнечею, заздрістю або намаганням захопити, підкорити та експлуатувати, сприяє тому, що внутрішній час держави/нації «стоїть на місці», оскільки попри видиму динаміку подій насправді не відбувається ніяких суттєвих внутрішніх трансформацій. Підкреслюється, що екзистенційне глибинне відчуття ницісті, яке діалектично взаємопов’язане зі своїм антиподом – відчуттям величі – плекає це ставлення до Іншого і відповідну йому темпоральну орієнтацію. Робиться висновок, що війна Росії з Україною з точки зору темпоральності представляється як спроба «законсервувати час» опонента і бажання в ілюзорній динаміці подій приховати процеси деградації, які закономірно розвиваються у лоні описаного екзистенційного стану.
Посилання
Августин Блаженный. Исповедь. М. : Издательство «Ренессанс», СП ИВО СиД, 1991. 488 с.
Аксенов Г. П. Причина времени, Москва : Эдиториал УРСС, 2000. 243 с.
Анисимов Е. В. Время петровских реформ. Л. : Лениздат, 1989. 496 с.
Бергсон А. Длительность и одновременность. Пер. с фр. Петербург : Academia, 1923. 154 с.
Бергсон А. Опыт о непосредственных данных сознания: в 4 т. М. : «Московский клуб», 1992. Т. 1. С. 50–155.
Бердяев Н. А. Душа России. Хрестоматия по культурологии / Под ред. Г. В. Драча. Ростов-на-Дону, 2005. С. 450–459.
В поисках своего пути: Россия между Европой и Азией. Хрестоматия по истории российской общественной мысли XIX и XX веков / ред. Федоровский Н. Г. М. : Логос, 1997. 752 с.
Васильев Я. В. Футурреальная психология личности : монография. Николаев : Иллион, 2007. 518 с.
Гайденко П. П. Проблема времени у Исаака Ньютона. Epistemology & Philosophy of Science. 2005. № 2. C. 137–149.
Даниленко О. Экзистенциальные характеристики конфликта как ключ к установлению диалога. Культура диалога. Разрешение конфликтов. Примирение / cост. И. Соломатин. – К. : Дух і літера, 2016. – С. 38–55.
Ильин И. А. За национальную Россию: Манифест русского движения. Слово. 1991. № 5. С. 82–87.
Ильин И. А. Россия есть живой організм. Хрестоматия по культурологии / Под ред. Г. В. Драча. Ростов-на-Дону, 2005. С. 484–492.
Искусство стран Востока / А. Н. Анисимов, Л. Н. Гумилев, А. Н. Желоховцев и др., сост. Д. Б. Пюрвеев, В. И. Скурлатов; Под ред. Р. С. Васильевского. М. : Просвещение, 1986. 303 с.
Исследование: каждый год в России «от отчаяния» умирают 70 тысяч человек. Интернет-портал «Такие дела». 2022, 13 октября. URL: http://amp.gs/jGAJv (дата звернення: 20.10.2022).
Кравцов Г. О., Гречко С. М., Нікітченко В. В., Примушко А. М. Когнітивна алгебраїчна система. Електронне моделювання. 2022. Т. 44. № 3. С. 14–30.
Ленин В. И. О лозунге Соединенных Штатов Европы: военная программа пролетарской революции. М. : Гос. изд-во полит. лит-ры, 1953. 22 с.
Лосев А. Ф. Античная история философии. Москва : Издательство «Наука», 1977. 208 с.
Мельніков А. Соціальна екзистенція як предмет соціологічного аналізу. Соціологія: теорія, методи, маркетинг. 2017. № 4. С. 130–141.
Ньютон И. Математические начала натуральной философии. Пер. с лат. и примеч. А. Н. Крылова. М. : Наука, 1989. 688 с.
Путин назвал наиболее близких ему философов. Информационный портал РБК. 2021. 21 окт., 2018. URL: https://www.rbc.ru/rbcfreenews/61719c749a7947e4686fe911 (дата звернення: 19.10.2022).
Толстой А. Петр Первый. Кишенев : Картя Молдовеняскэ, 1984. 586 с.
Троцкий Л. Д. Наша революция: СПб. : Книгоизд-во Н. Глаголева, 1906. 286 с.
Хайдеггер М. Бытие и время. Москва : Наука, 2006. 466 с.
Чаадаев П. Я. Полное собрание сочинений и избранные письма: В 2 т. М. : Наука, 1991. Т. 2. 672 с.
Эйдельман Т. Петр І: тиран и просветитель. Образовательный проект «Уроки истории с Тамарой Эйдельман». URL: https://www.youtube.com/watch?v=rbys2GbGzMQ
Эйдельман Т. Горбачев. Образовательный проект «Уроки истории с Тамарой Эйдельман». URL: https://www.youtube.com/watch?v=r3XCHT0loPY
Эйдельман Т. Лев Троцкий: великий гений или великий злодей? Образовательный проект «Уроки истории с Тамарой Эйдельман». URL: https://www.youtube.com/watch?v=nQ4D05ZNV_0
Эйдельман Т. Ленин жив? Образовательный проект «Уроки истории с Тамарой Эйдельман». URL: https://www.youtube.com/watch?v=dt4wRN8EVW4
Farrugia D. The reflexive subject: Towards a theory of reflexivity as practical intelligibility. Current Sociology. 2013. Vol. 61 (3). P. 283–300.
##submission.downloads##
Опубліковано
Номер
Розділ
Ліцензія
![Creative Commons License](http://i.creativecommons.org/l/by/4.0/88x31.png)
Ця робота ліцензується відповідно до Creative Commons Attribution 4.0 International License.
Подаючи текст статті до редакції, автор погоджується з тим, що авторські права на статтю переходять до видавця, при умові, якщо стаття приймається до публікації. Авторські права включають ексклюзивні права на копіювання, розповсюдження і переклад статті.
Автор зобов’язаний:
- нести відповідальність за достовірність представленої інформації та оригінальність поданих матеріалів своєї роботи до друку;
- зберігати за собою всі авторські права і одночасно надавати збірнику наукових праць право першої публікації, що дозволяє розповсюджувати даний матеріал з підтвердженням авторства і первинності публікації у даному збірнику;
- відмова в публікації не обов’язково супроводжується роз’ясненням причини і не може вважатися негативним висновком відносно наукової і практичної цінності роботи.
Автори зберігають за собою авторські права на роботу і представляють збірнику наукових праць право першої публікації роботи, що дозволяє іншим розповсюджувати дану роботу з обов’язковим збереженням посилань на авторів оригінальної праці і оригінальну публікацію у даному збірнику.
Автори зберігають за собою право заключати окремі контрактні домовленості, що стосуються не-ексклюзивного розповсюдження версії роботи в опублікованому вигляді (наприклад, розміщення її в книгосховищі академії, публікацію в монографії), з посиланням на оригінальну публікацію в збірнику наукових праць.
Автори мають право розміщати їх роботу в мережі Інтернет (наприклад, в книгосховищі академії чи на персональному сайті) до і під часу розгляду її в даному збірнику наукових праць, так як це може привести до продуктивного обговорення її даним збірником і великої кількості посилань на дану роботу